-I tidigare avsnitt... -Vad betyder det?
Vi klantade oss med besvärjelsen.
-Du hade ett sigill på handen. -Efter en dröm om Fillory.
Det kom från Jane.
Jag är med i Ordern. Bibliotekens väktare i Ingenmanslandet.
Vilka är de i huvor som försöker döda mig?
De kan inte använda fontänerna, men har hittat en annan arbetsgivare.
Vi är de bästa magikerna vi känner. Men Menolly är döende.
-Bender försöker skärpa sig. -Och du?
För åtta år sen var jag missbrukare och lämnade min son i en varm bil.
Besten dödar oss hela tiden.
Alla dog inte när vi var i Fillory. Vi behöver stridsmagi.
-Vi stänger in känslorna. -Och upplever dem sen intensivt.
Vid bron finns en man som har stått till min tjänst i tusen år.
Ge honom tre gåvor. Han kommer att visa dig vägen.
Oj... Det här var inte som väntat.
Dö, era jävlar!
Det sög verkligen...
Julia! Kady! Äntligen. Bienvenidas!
-Stör vi? -Nej, det är bara ett tidsfördriv.
Jaha...
Vi har med oss forsythia... och honungskaka.
-Det var två. Var är platinan? -Vi tog inte med den.
Synd. Ni kan gå ut genom museibutiken.
Men vi tog med oss något värdefullt och glänsande.
Säg det, bara. Har du fel så har du.
Vi tog med vår förtröstan.
Det var lurigt...
Jag gillar det. Men ni utstrålar snarare skepsis än förtröstan.
Jag försöker. Men det var faktiskt hon som drömde.
Kady... Din mamma utnyttjade din förtröstan-
-men hon är inte din riktiga mamma.
Vår fru anser att du behöver ett mirakel.
Herregud... Vad hände?
-Vad gjorde han? -Jag vet inte.
Jag har haft svårt att andas sen mamma dog, men det försvann.
Där har vi det! Förtröstan.
Då så... Då kommer vi till saken. Varför är ni här?
Vi söker audiens hos Vår underjordiska fru.
Det menar du inte? Varför förtjänar du att träffa henne?
-Ingen fara. -Varför ska hon slösa tid på dig?
Jag är bortskämd och har gjort dumma grejer.
Jag har inte gått igenom något jämfört med andra.
-Så du vill hjälpa och läka dem? -Ja, just precis.
Nej.
Nej, nej...
Magiker... Makt är alltid det enda ni vill ha.
Vet du vad? Under lång tid var det allt jag ville ha.
Men nu vill jag bara göra det som är min uppgift.
Om Hon är här och bryr sig vill hon väl att vi ska visa framfötterna?
Så säg till Henne att jag försöker komma åt en högre makt.
Nuestra Señora sitter och väntar och ingen frågar.
Hon iakttar. Hon gråter.
Men i dag flinar hon. Här är åkallelsen.
-Må Hon välsigna dig. -Tack.
Jag har ännu ett råd till den utvalda.
Du kan inte göra det ogjort. Så var säker när du kallar på henne.
Jaha...
Hör här...
Ni ser ut som om ni har begått ett brott.
Enligt all sannolikhet har vi inte tid att vänta.
Det ena eller andra jobbiga slutet drabbar oss inom några dagar-
-om vi inte åtminstone försöker att hämta kniven. Så...
Herregud!
Ingenmanslandet är centrum för multiversumet.
Knappen för er dit, och sen...
-Ja, fontänerna är portaler. -Får jag säga det här ändå?
Man behöver varken en knapp eller något annat för att åka fontän.
Så ramla inte i och gå inte vilse.
Hela stället kryllar av stridsmagiker med huvor på.
Om vi kommer ifrån varandra så dör ni!
Allvarligt, vad fan är det med er?
-Inget. Allt är väl bra, El? -Fenomenalt.
Nej, det är inte bra.
-Glöm det. Vi måste... -Nej.
Det är slut!
Jag behöver vara i fred.
Alice är bara lite känslig.
-Kan du hålla käften, Margo? -Är du arg på mig nu?
-Vad fan har jag nu hamnat i? -Mitt liv.
-Det är inte roligt. -Det är det visst, Quentin.
-Ni måste stoppa undan all skit... -Vi vet! Vänta bara en liten stund.
Hej...
Kom igen, sluta oroa dig!
Eremiten var läskig. Men du kände inte det jag kände.
Vad han än kanaliserade så var det på riktigt.
Hon är bara nervös. Det är alltid en läskig kille inblandad-
-när man ska krossa patriarkatet.
Allt håller på att förändras. Allting. Äntligen.
Ja... Skål.
-Vad är det? -Du är minst galen.
-Berätta vad det är frågan om. -Inget. Glöm det.
-Vad fan dricker du? -Jag vet inte. Triple sec?
-Vad har Quentin gjort? -Jag vill inte prata om det.
Kan jag få lite?
-Det är gott. -Nej, det är det inte.
Men vet du vad? Jag drack Midori i high school.
Det smakar melon blandat med parfym blandat med arsle.
-Mums. -Jag ville tränga undan rösterna.
Jag dömer alltså ingen som dricker Triple sec.
Och...jag märker när någon tränger undan saker.
Midori, alltså?
-Funkar det? -Inget funkar i evighet.
Men om man slutar tänka på evigheten-
-så finns det mycket som kan hjälpa en att överleva nästa timme.
-Tänker du på det han sa? -Han verkade kunna se igenom mig.
Kady verkar inte lika tveksam. Hon verkar må bättre.
Jag vet inte varför det känns så här.
Vår fru kom till mig i en dröm. Borde inte det utplåna alla tvivel?
Såna saker handlar om avsikter. Vad vi bär med oss.
-Vi har goda avsikter. -Så jag ska sluta oroa mig? Bara så?
För tillfället. I morgon kan du oroa dig för Vår underjordiska fru.
I dag borde det handla om Dionysos.
Jaså, Dionysos?
-Får du sätta på många studenter så? -Färre än jag hoppades.
Så...låt säga att det fungerar. Vad innebär det för dig?
-Frågar du om jag kommer tillbaka? -Ja.
Jag har inte tänkt det. Jag vill bara komma dit.
Sen kan jag stanna kvar eller ta mig till ett tyst ställe.
Om Vår fru har andra planer så kan jag ägna mig åt dem.
-Jag kommer att sakna dig. -Och jag dig.
På kliniken var du så vresig att vi nästan aldrig pratade.
Du är verkligen speciell, Julia.
Det säger du till alla tjejer som du nyss har legat med.
Det var roligt, men jag menar det.
Den lust som du bär på att klura ut allt är verkligen värdefull.
-Oavsett hur vresig jag blir? -Särskilt när du blir vresig.
Arga, ifrågasättande personer tiger ibland lite för snabbt.
Det kan vara en anledning till att gudarna stack.
Det finns ingen med glöd kvar som kan ropa deras namn.
Det här kommer att låta löjligt, men förlora inte glöden.
-Det låter som om du tar farväl. -Jag säger tack.
Det är ett litet hinder på vägen. Ska vi vara barnsliga nu?
Lugn, Bambi. Han har rätt att vara arg.
Nej, inte för att jag hade sex med honom.
Jag gjorde er båda en tjänst.
Lägg av. Vi var fulla av känslomagi. Vi borde få frikort.
-Inte jag. -Ni har förstört mitt liv.
Det klarade du bra själv, Quentin.
Kan vi bara åka till en annan värld och hoppa över skuldbeläggningen?
Då skulle du må, va?
Är det fel av mig att hålla på Besten?
Bra.
Jag trodde inte att du var sån.
Jag har inget att skämmas för. Du hade sex med andra. Vi gjorde slut.
Jag var inte mig själv. Jag gjorde fel, men du tog till vapen.
Bra att det kändes!
Pojkar och flickor, jag vill ogärna avbryta ert samtal-
-men enligt den enda magi vi har måste vi sticka, annars dör vi.
Skjut bort era känslor. Ni kan bråka senare. Låter det bra?
Bra, ni använder känsloflaskorna.
Mina känslor för Quentin hade blivit allas vår död.
Jag var väldigt arg för en stund sen, men ni två passar bra ihop.
Ta varandra i händerna.
Kom igen, snabbt!
-Enligt kartan... -Jag hämtar den.
Quentin... Vi har väntat på dig.
Spring!
Fan!
Den striden förlorade vi.
-Hur hittade du hit? -Ren tur.
-Quentin hade kartan. -Fan!
Ingen karta, onda legosoldater. Och fast i ett bibliotek.
Det har inte gått som vi bestämde.
Du har varit här förut, Penny. Det måste finnas någon att prata med.
Ja, kanske det. Följ mig.
Penny, Alice, Eliot och Janet. Ni är sena.
-Jag heter faktiskt Margo. -Den här gången.
Vi behöver din hjälp. Men det visste du väl redan.
Ja, och ni får stanna, med vissa förhållningsregler.
-Ett. Böckerna får inte skadas. -Det begriper vi.
Varken mat, dryck eller berusningsmedel är tillåtna.
Det gäller även känsloflaskor. De orsakar alltid skador.
Det förstår ni säkert.
Jag hade valt kläder baserat på den där flaskan!
Kom till saken, Quentin. Jag har styrelsemöte.
Du vet något om det som har hänt. Besten och Eliza.
-Jag vill veta vad som pågår. -Jag vet, men vi har pratat klart.
-Hur förlorade du din oskuld? -Jag var 24 år.
Jag skämdes och ville inget säga, eftersom hon var mycket äldre än jag.
Men...
Fan! Du har lyckats droga mig. La du det i teet?
Din lilla skit! Sanningsserum är giftigt och förbjudet.
Och ändå väljer du att inte utsätta mig för magi.
Eliza. Vem är hon?
Elizas riktiga namn är Jane Chatwin.
Det där var bara en chansning. Vad har Jane med Besten att göra?
Minns du vad Jane fick i boken "Flickan som utläste tiden"?
Ja, Ember gav henne ett armbandsur i en medaljong.
Ember gav henne förmågan att ändra tiden på en kosmisk skala.
Jane använde förmågan för att skapa en tidskrets.
När hon inte kunde stoppa Besten startade hon om kretsen.
En tidskrets. Okej.
Så vad ska vi göra med Besten?
-Du bara lägger dig i allt. -Det gör jag inte alls.
Kan du föreställa dig hur många gånger vi har pratat?
Du har gett mig sanningsserum 27 gånger och jag är trött på det.
-Är det här "Måndag hela veckan"? -Du tar alltid upp den jävla filmen.
Jag har fortfarande inte sett den. Och tänker inte göra det.
-Svara på frågan. -I varje krets ändrar Jane något.
För att se om resultatet förändras.
Sigillet på din hand förde dig samman med Alice.
Jane satte bollen i rullning för att få er att samarbeta.
Och vi vet ju alla hur bra det gick sen.
-Har något hjälpt? -Allt slutar med att du dör.
-Hur många gånger har jag dött? -39.
Om du dör en 40:e gång så slipper jag den här frågan.
Jane är död, Quentin.
Kretsen är sluten. Ingen kan starta om den.
-Är det kört nu? -Det är inte mitt problem.
Jag märker när en tidskrets uppstår, men kan inte förändra den.
Vi får hoppas att Jane ändrade rätt sak den här gången.
-Var det något mer, Quentin? -Vad är annorlunda den här gången?
Inga böcker på golvet!
Jag älskar den här. Foton från obeskrivliga ställen.
Jag vet att du avskyr det, men resenärer skrev våra bästa böcker.
Biblioteket finns tack vare dem.
-Det låter enkelt och roligt. -Nej, men det är värdefullt.
Och duktiga resenärer har riktigt roligt på sina resor.
Jag letar efter information som kan hjälpa mig att bemästra det.
-De böckerna finns på en filial. -Självklart.
Kan du snabba på en förfrågan? Jag vill veta hur jag tar med mig andra.
-Jag lägger in en begäran. -Varför gör det mig inte optimistisk?
För att Kafka skrev "Processen" efter en vecka i ett bibliotek.
Men Penny... Om du kan överleva länge nog-
-så kommer du att lära dig. Jag lovar.
"Om"? Står det i min bok?
Jag avslöjar inget.
Hej.
-Var jag på Brakebills? -Ja.
Du var där 39 gånger. Du var det som förändrades.
Jane kastade ut dig för att göra dig starkare.
Då hade jag rätt. Jag har haft rätt hela tiden.
Jag vet inte vad jag ska säga, Jules.
Jag borde ha trott på dig, Jules. Jag borde ha förstått. Och...
Det gottgör inte det jag gjorde mot dig. Det var dumt.
Och hämndgirigt. Och väldigt farligt.
-Jag är ledsen, Q. -Tack.
-Hur ska vi ordna det? -Jag vet inte.
Jag blir snart dödad och vill inte dö när jag är arg på min vän.
-Jag saknade dig, för fan. -Samma här.
Du luktar likadant.
Då så... Jaha...
En stor konspiration. Julia får inte gå på Brakebills. Sen?
Du hanterar det bättre än jag skulle ha gjort.
Det finns större, bättre magi i världen.
Jag har sett otroliga saker. Jag kan knappt tro det själv.
Va?
Några vänner och jag har ägnat oss åt eklektiska saker.
-Du och Kady? Var är hon? -På ett uppdrag. Det är de allihop.
De fick stränga order.
-Från vem? -En gudinna.
Vi frammanade henne och hon kom.
-Hit, till din lägenhet? -Du tror mig inte. Det förstår jag.
Därför gav hon mig bevis.
-Är det mjölk? -Ja. Sval, menlös. Äcklig.
Men titta närmare.
Herregud... Vem har gjort den här magin?
Jag sa ju det. Hon.
Det var sjukt, som när man tar en stor tripp ecstasy.
När hon rörde vid mig defragmenterades nästan mitt psyke.
Hon rörde vid oss alla och gav oss alla det vi bad om.
Hon botade Menollys bröstcancer och skickade Richard dit han ville.
-Magi kan ju inte bota cancer. -Inte vanlig magi.
Jag ska inte ljuga. Det var jobbigt att inte vara på Brakebills.
Men jag kan inte sitta här nu och tro att det inte var ödesbestämt.
-Eller rätt slumpmässiga kombination. -Som du vill, nihilist.
Jag behöver din hjälp. Jag kan inte ta mig tillbaka.
Jag kom ifrån mina vänner. De kan inte slåss mot Besten ensamma.
Du vill alltså att jag ska följa med till Fillory?
-Ja. -Kom.
Jävlar! Det är vårt bord.
Vi har planerat resan sedan vi var nio år.
Vår fru gav mig i uppdrag att... Nu låter jag helt tokig.
Ja, på sätt och vis. Vad är det för uppdrag?
Hon sa att det var mitt öde att upptäcka en ny sorts magi.
Hon sa att den var något man inte kan få till skänks.
Den måste upptäckas. Så vi måste hitta den.
-Den finns säkert här. -Då ska vi väl till Trollkarlen.
Har du funderat på hur vi ska ta oss dit?
Blixtkriget börjar 1940. Deras mamma dör 1941.
-Vart vill du komma? -Jo...
Vi kan inte öppna en dörr, men vi vet när de öppnas.
Varje gång syskonen Chatwin går dit. Vi kan följa efter dem in.
Allt jag vet är att tidsmagi tydligen finns.
Den har kört med oss i 39 liv. Så vi kan utnyttja den.
-Då hamnar vi i Fillory från förr. -Fillory är ju magiskt.
Jane faller ner i ett träsk och dyker upp 20 år senare.
Hon kommer överens med Vakarkvinnan om att skicka henne tillbaka.
Väl där finns det alltid en lösning.
Jag har en idé. Något som Richard berättade.
Men vi måste hämta det någonstans. På Brakebills.
Man måste vara student där för att ta sig förbi magisköldarna.
Alumninyckel. Richard gav mig den.
Det är omöjligt att hitta något här. En hel flygel med bara kattmålningar.
-Har du hittat något? -Mike McCormicks bok. En novell.
Han var republikan. Otroligt, va?
Men värst av allt... Han hade ett lyckligt liv.
-Han är borta. Varför plågar du dig? -För att det är mitt fel.
Av alla de som inte förstår står du överst på listan.
-Vad gör du? -Lägger det förflutna bakom mig.
-Han är sur. Vi betalar böterna. -Nej, ni förvisas från biblioteket.
-Det är bara en bok. -Nej, ett oersättligt liv.
Vänta!
-Vad har ni gjort? -Nu går vi.
Bro till antikens Rom. Bro till kritperioden.
Här är en. Southampton i England 1912.
-Titanics jungfruresa? -Så roligt.
-De går bara till en viss tidpunkt. -Och då är man fast där.
Man behöver ett sällsynt grundämne. Allt förbrukades på 70-talet.
Vänta lite... Här är en avhandling. Några studenter ville döda Hitler.
Operation "Dö, Führer".
-Men Hitler var duktig stridsmagiker. -Ja, och Hitler dödade dem.
-Vad har tidsbron för datum? -Den 19 april 1942.
Den 19 april...
Minns du "Den flygande skogen"?
Jane ska in till stan för att köpa en present till Martin.
-Den 21 april 1942. -Två dagar senare. Det kan gå!
-Tack och lov för Hitler. -Nej...
Det låter hemskt.
-Jordfontänen är blockerad. -Jag sa ju det.
-Vad skulle vi annars göra? -Inte bli utkastade från biblioteket?
Nu sätter vi fart.
-Stopp! Vi är duktiga jordmagiker. -Är ni från Brakebills?
Josh Hoberman från 2016 års examensklass!
Följ med mig om ni vill överleva! Det har jag alltid velat säga.
Men vi borde faktiskt gå.
Välkomna hem till Hoberman.
Ta för er, men ät inte morötterna. De är väldigt psykedeliska.
Det är märkliga förhållanden i Ingenmanslandet.
-Jävlar! Den smakar pizza. -Ja, eller hur?
-Hur länge har du varit här? -I några veckor.
Jag väntar på att se om andra i min klass ska dyka upp.
Bli inte rädd nu, men på Brakebills vet ingen var ni är.
Och det har gått två år.
Visst, ja! Victoria varnade mig för det där med tiden.
-Känner du henne? -Jag lever tack vare henne.
Tänker du berätta vad årskursen råkade ut för?
-Vart tog ni vägen? -Vi åkte till Fillory på lovet.
V är fantastisk och reser runt i universum.
Lärarna tvingade på henne en tatuering, men hon skar bort den.
Joshy! Jag klarade det! Jag har hittat Fillory!
Vi kan åka till Fillory!
Vi ville åka dit för att festa och sen återvända.
Men ryktet spred sig till alla utom ett par nollor.
V var så duktig att hon kunde ta med alla.
Det var magiskt!
Mer magiskt än Brakebills. Som från svartvitt till färg.
V och jag hade en trekant med en najad.
Och Donnie hade sex med en talande häst.
Det är inte tabu i Fillory, eftersom djuren kan ge sitt medgivande.
Vi fattar, ni knullade djur. Hur hamnade du här?
Jag lurades till ett uppdrag som var en fälla för Victoria.
-En kille som jag kallar Malmannen... -Vi vet vem han är.
Det blev ett blodbad. V skickade hit mig och gav sig av.
Jag har bara väntat, men V borde ha kommit tillbaka.
Han fick tag på henne, men hon lever fortfarande.
-Hur vet du det? -Jag är som hon. Därför kom jag hit.
-Ta med oss och rädda henne! -Jag...
...har inte kommit på hur man tar med sig folk än.
Sak samma, vi kan ta en fontän.
-Vi vet inte var Fillory-fontänen är. -Tre rutor upp, en ruta till vänster.
Problemet är alla stridsmagi-idioter som vill pulverisera oss.
Diskutera saken.
I garderoben. El och Margo har gjort en dörr till sin favoritpub.
De ser roliga ut.
-Du borde ha varit här. -Nej, Jane hade nog rätt.
I så fall hade jag inte kommit på vad magin är till för.
Vad är magin till för, då?
Att åtgärda saker, dummer.
Jag begick många misstag innan jag kom på det.
Det enda jag har kunnat åtgärda är småsaker och strunt.
Om det var lätt att åtgärda stora saker skulle alla göra det.
Kom nu.
Alice... Sov en stund.
Jag vet. Det är lika bra. Jag kan aldrig lösa det.
Jag vill komma på hur vi ska ta oss till fontänen utan att vi alla dör.
-Behöver du hjälp? -Du, Penny...
-Förlåt om du fick fel intryck... -Sluta.
Det var roligt, okej?
-Du är en av få som jag respekterar. -Du har rätt.
-Jag gör det bara konstigt. -Det är konstigt.
Vi är konstiga. Men än sen? Vi är ju vänner.
Jag tänker bara på Quentin. Men jag vet...
Det känns så hemskt om han inte får uppleva Fillory.
Sen minns jag att jag avskyr honom. Varför är jag en sådan idiot?
Quentin är irrelevant.
-Det är en ursäkt för det du gör. -Vad då?
"Jag kommer aldrig att lösa det här." Men nu är det på riktigt.
Det är dags att sluta tänka så.
Fosforomanti. Jag kan böja ljus runt oss alla så att vi inte syns.
Det blir svårt med två solar, men inte omöjligt om vi står tätt.
-När ska vi gå? -Snarast. Solarna står rätt nu.
Så har det börjat...!
Penny och Eliot är långa. Böj er ner och håll er nära mig.
Vi fattar. Eller hur?
-Kommer du, Eliot? -Jag är på väg, Bambi.
Nu gör vi det.
Då så...
Jävlar! Är det ett flyglarm?
Jaha, 1942...
-Vi måste sticka. -Ja.
Gå åt höger.
-Är allt som det ska, Eliot? -Allt är fantastiskt.
Vänster!
Ja, jag tog med en revolver.
"Tack, Margo." Varsågod.
-Varför rörde du dig inte? -Ecstacy-morötter.
Margo... Du räddade mitt liv på riktigt.
Hurra. Då kan du dricka en dag till.
-De ser oss. -Stick!
-Herregud... Hon ser så ung ut. -Hon vet inte vad som väntar.
Där måste den vara. Dörren till Fillory.
Hon kommer!
-Är du beredd, Janey? -Ja, Martin. Jag tror det.
Herregud...
Q!
Titta...
Vad...?
Text: Ellinor Larsen www.sdimedia.com